EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
-Hej. -Hej.
-Vad roligt att se dig. -Allt väl?
-Och du? -Det är bra.
Du ser ut att må bra.
Du också. Utvilad.
-Hur är det att bo i Bryssel? -Det är annorlunda.
Men jobbet är bra.
Human Rights?
En undersökande journalist... Det verkade inte vara din grej.
Jag gör mycket research ute på fältet.
Krigsbrott, vapenhandel... Mest i Mellanöstern.
Jagar du fortfarande skurkar?
Men utan att ljuga.
-Varsågod. -Tack.
Jag ville be om en tjänst.
Kan du leta upp nåt åt mig? Till mitt jobb.
En ledtråd som pekar mot Belgien.
Ett serienummer till en traktor.
-Kim... -Jag behöver veta om det är viktigt.
-Okej. -Tack.
Det var roligt att se dig igen.
-Hur gick det? -Bra.
-Äckligt. -Gillar du inte min svett?
Gå och duscha.
-Gör du mig sällskap? -Nej.
-Är du säker? -Kanske.
-Hallå. -Hej, Kim.
Jag har spårat serienumret.
Förra året var traktorn registrerad på El Dorado.
Det är en hästgård.
Efter det avregistrerades den.
Är informationen användbar?
Jag vet inte. Jag ska kolla upp det.
Tack, Bob.
Din destination är på höger sida.
STÄNGT
Ja? Vad vill du?
Jag ser mig bara om.
Det är privat egendom.
Oj, förlåt.
Baren var stängd och jag söker information.
-Om vad? -Jag letar lokal till en firmafest.
Jag läste på er webbsida att ni hyr ut en lokal.
Jag kan ge dig ett flygblad med telefonnummer.
Ring om du har några frågor. Okej?
-Okej. Jag gör det. -Bra.
Förresten, jag heter Roos. Vad heter du?
Laurent Berger.
Okej, nästa steg?
Det står: "Lägg till egna ingredienser."
De säger att alla ingredienserna är där. Vad ska lådan annars vara bra för?
Man måste själv ha det nödvändiga.
Saker som tandkräm, frukost och lakan till barnen.
Sluta, unga dam. Jag tar hand om det.
Om det behövs får du sova i min säng ikväll.
Toppen.
Hur lång tid tar det här?
Jag vill se film med mina vänner klockan åtta.
Nej, raring. Vi skulle ju äta middag tillsammans.
Går det bra med det här? Fiskbuljong.
Till lammkotletter?
Hej.
-Är din pappa hemma? -Ja. Pappa.
-Herr Lemmens? -Ja.
Jag ska ta dig till ett gömställe.
-Vad har hänt? -Jag förklarar sen. Vi måste gå.
Okej. Packa kläder. Kom, David. Ta på jackan.
-Är ni okej? -Ja.
Vi är utanför ett gömställe som polisen äger.
Vi är säkra här.
Hur mår du?
-Det är Nick. En kollega till mig. -Hej.
Hej, Polly. David.
-Hej. -Kom.
Ge dem lite utrymme.
Det är inte stort, men det nödvändiga finns.
Kylen är fylld, det finns tv och internet,
och sovrummen är där uppe.
Ska vi sova här?
-Får jag ringa mamma? -Vänta lite.
-Vad har hänt? -Det är Kim.
Vad är det med Kim?
Kan vi prata i enrum?
Kan ni vänta här ett tag?
Kim har blivit skjuten.
Va?
Hon är på sjukhuset. Det är allt jag vet.
-Jag ska leta upp en toalett. -Ja.
Vittnen såg en motorcykel köra iväg.
Det låter som en ren avrättning.
Bob.
Möjligheten finns att det var Bouman.
Det här fotot av en knarkkurir i Antwerpen fanns i mobilen.
Jurgen Van Kamps medarbetare.
Vi misstänker att Bouman skickar runt fotot
för att ta reda på vem du är.
-Fan, Nick! -Det var därför vi tog dig hit.
Om Bouman kunde hitta Kim, kan han ta reda på var du bor.
Vem är Kim?
En kollega.
Är hon död?
Nej, hon är inte död. Hon har blivit skjuten.
-Är de ute efter dig nu? -Det kommer inte att ske.
-Hur vet du det, pappa? -Polly...
Jag ringer er mamma, så att hon kan hämta er.
Sätt er i bilen.
Fan också, Bob. Du lovade att inte dra in barnen.
De är ju i säkerhet.
Jag behöver poliseskort och ska bo hos min syster.
Bara för att vara säker.
Kan du inte vara ärlig för en gångs skull?
Jag måste lugna dem, men jag vet inte ens vad som händer.
Liesbeth, det är mig de är ute efter, inte er.
Jag älskar er.
Okej?
Jag vill till Kim.
-Jag vill att du stannar här. -Det var ingen fråga.
-Vi är här för att träffa Kim De Rooij. -Är ni familj?
Kollegor.
-Jag kan inte berätta så mycket än. -Hur mår hon?
Hon har förlorat mycket blod. Vi gör vårt bästa.
Läkarna kommer att...
Hallå?
-Mår ni bra? -Ja.
-Pol? -Ja, det är bra.
TVÅ POLISER UNDER TÄCKMANTEL INFILTRERADE SEMESTERORT
KNARKKUNGEN FERRY BOUMAN GRIPS
Bouman, Marc Gevers, polisen.
-Jag vet vilka ni är. -Vi har tillstånd att genomsöka stället.
Mitt "hem"?
"Tillståndet har utfärdats av domare Martine Kegels
till allmänna åklagaren.
Polisen har rätt att gå in utan ägarens tillåtelse
på grund av misstanke om brott."
Ja, ja...
Städar ni efter er?
Du spred foton på mina mannar.
Vi ska ta reda på om telefonen använts för det ändamålet.
Vi ska ta dig.
Det har ni redan gjort. Så vad handlar det här om?
Jag ska ge dig ett erbjudande som bara gäller tills jag har lämnat rummet.
Om du avslöjar vem du gav ordern, ska jag göra mitt bästa
för att begränsa ditt straff till minimum.
Om du tiger och nåt skulle hända Peter också,
svär jag på att jag låter dig ruttna i den mest motbjudande cellen.
Jag ska göra din frus liv, och alla dina vänners liv så svårt,
att du kommer att vilja ta ditt liv.
Vad hände?
Vem fick de tag i? Anouk?
Det är en ära att du tror att jag hittade dina agenter,
men jag känner inte ens till deras namn. Och fotot hjälpte inte.
Jag är oskyldig.
Om du får reda på vem som bär ansvaret, så meddela mig.
Då ska jag skicka ett vykort för att tacka dem.
Hej.
Har hon vaknat än?
Ja, förlåt. Jag heter Bob, en kollega.
-Före detta kollega. -Ja, jag vet vem du är.
Jag heter Martijn.
Har ni varit tillsammans länge?
Nästan ett år.
-Pratade ni ofta med varandra? -Nej.
Förra veckan, en gång. Hon ringde mig.
Hon behövde hjälp med att spåra ett serienummer.
Sa hon att hon hade blivit hotad?
Nej. Hotad av vem?
Vapenhandlarna i Syrien.
Hon berättade inte så mycket om det.
För att skydda mig, antar jag.
Hon sa att jag inte behövde oroa mig. Att det bara var en bluff.
-Nick. -Vänta lite.
Det är Marc. Han tror inte att Bouman hade nåt med det att göra.
Inte jag heller.
Jag pratade med hennes pojkvän. Hon blev hotad på jobbet.
Hon utredde vapenhandel i Syrien.
Vart ska du?
Hej.
-Ursäkta. -Ja, hej.
Jag letar efter Alex, Kims kollega.
-Ja, det är jag. -Hej, jag heter Bob.
Jag jobbade med Kim hos polisen.
Får jag ställa några frågor?
-Visst. Sätt dig. -Tack.
De här bomberna dödade 49 personer den dagen. Civila, barn.
Ingen fick åka därifrån, men Kim var inte rädd.
Hon ville visa världen vad som händer.
Klusterbomber är olagliga överallt, men de dyker upp allt oftare.
Var hittar de dem? Har de stulits från gamla lager?
Ja. Speciellt i Ukraina.
Sen krisen på Krim har det varit kaos där.
En av hennes infiltratörer spårade en smuggelrutt via båt.
Vapen gömda i jordbruksutrustning
som skulle skickas till Syrien via Belgien.
Kim letade bevis, men hittade inga.
Hennes pojkvän sa att hon fick ta emot dödshot.
Hon hittade en kula på hotellrummet samma kväll som hennes infiltratör dödades.
Hon bad mig spåra ett serienummer på en traktor
som var registrerad på El Dorado.
-Låter det bekant? -Nej, jag känner inte till det.
Det är en hästgård.
Det är tredje gången jag har ringt om det här.
Jag pratar alltid med olika personer och ingen kan hjälpa mig.
Hur skulle jag veta att läkaren inte hade en bestämd taxa?
Jag vet inte ens vad det betyder.
Jag gick dit för att min son bröt handleden. Jag frågade inte om det.
Mamma!
Jackson, mamma pratar i telefon. Vänta lite, raring.
Det är enkelt. Jag behöver pengarna.
-Annars kan jag inte betala räkningen. -Mamma!
Jag kommer strax, Jackson. Vänta.
Ursäkta. Vad sa du?
Jag måste ringa upp...
Visst.
-Ja? -När kommer Sankt Nikolaus?
Han kommer snart.
-Är du klar med brevet? -Ja.
Vad ska du be Sankt Nikolaus om?
En Playstation och en Ninjago-drake.
Jag vet inte om han kan ge dig båda sakerna.
-Det tror jag. -Tror du?
Titta där!
Du kan få en ansiktsmålning av Melissa. Vill du ha det?
-Ja. -Ja? Gör det, då.
Jag måste förbereda mig. Vi ses snart.
Ursäkta, kan jag fråga dig nåt? Jag letar efter ägaren.
Laurent? Han är upptagen. Jag kan kanske hjälpa dig.
Jag är intresserad av att hyra en box, men jag kom tydligen olägligt.
Det är lite hektiskt idag, men följ med mig.
-Han tar sig tid för en ny kund. -Tack.
Laurent?
Jag... Ja, jag...
Kolla själv. Han är nog på sitt kontor.
-Säg att Nathalie skickade dig. Hej då. -Tack, Nathalie.
Oj. Vem knackar på dörren?
Vi tar en titt.
Det är säkert Sankt Nikolaus häst. Tror ni inte det?
-Ja? -Jag söker Laurent.
Det är till dig, Laurent. Jag känner honom inte.
Men Betty, förhoppningsvis tror han inte att han kan gå före i kön.
Han måste vänta på sin tur, som alla barnen.
Nathalie skickade mig. Jag har några frågor om gården.
Är du inte här för att träffa Sankt Nikolaus?
Nej, jag vill kanske hyra en box.
Jag har hört gott om El Dorado och ville se det själv.
Så klart. Vi är en högklassig gård.
Sankt Nikolaus, ta några shotar.
Ta på dig ett par byxor, raring.
Shotarna gör mig kåt på de där kalsongerna.
-Är du ägaren? -Ja.
Hej, jag heter Steve.
Trevligt att träffas. Laurent Berger. Letar du ett stall?
Kommer du hela vägen från Antwerpen?
Jag frågar å min chefs vägnar. Han bad mig ta hand om det.
-Han reser mycket i arbetet. -Vilken bransch jobbar han i?
-Transport. -Då är han en kollega.
Jag importerar och exporterar jordbruksmaskiner.
Gården är snarare en hobby, för att tjäna lite extra.
-Vart exporterar du? -Östblocket. Mest Ukraina.
Laurent, vi måste gå. Barnen väntar på oss.
Det passar inte nu, men om du vill ha mer information
får du gärna titta förbi imorgon eller i övermorgon.
Men den heliga plikten kallar nu.
-Var är barnen? -Ja, var är de?
Var är barnen?
Det vet vi inte än!
Åh, lilla Shania!
Titta, allihop. Shania har ritat en fin teckning.
Är den inte underbar?
Sankt Nikolaus kommer att komma ihåg din teckning.
Barn, sätt ut ett glas öl, men ni kanske måste gömma det,
för jag har läst i min bok att pappa gillar en öl eller två.
En eller två... Ett sexpack med stora ölburkar.
Sankt Nikolaus tar sig också tid för de större barnen.
Varför kommer du inte hit och sitter i mitt knä?
UKRAINA
Berger?
Jag kollar bara om du har gjort allt jag bett dig om.
Allt är borta, som du ser.
Det är en lögn.
Nej, jag har flyttat allt till en grisfarm i närheten.
Ingen familj, inga vänner, inga kopplingar.
Det tog mig en minut att hitta den här kulan.
Hur lång tid skulle Interpol behöva om de kom förbi?
Jag skulle komma på en förklaring. Inga problem.
Min käre Ratko.
Anledningen till att jag lät dig flytta allt är på grund av en läcka.
Det var en reporter från Human Rights på vår gård.
Hon ställde frågor i Syrien.
Hon hittade en koppling till oss i Belgien.
Vi skapade Ratko Trading för att det inte skulle finnas en koppling.
Jag svär, jag pratade inte med nån. Jag är inte dum.
Har du aldrig sett den här kvinnan?
Har du det?
Hon var här för en månad sen.
Hon sa att hon var turist. Hennes bil hade gått sönder. Jag hjälpte henne.
Gick hon in i byggnaden?
Kanske badrummet, men det fanns inga vapen där inne då.
Hon kan inte ha sett nåt. Inga spår till dig här.
Jag är professionell. Du betalar tillräckligt.
Vad tror du?
Jag tror honom.
Va?
Fan.
VAN LAMBERGHE MOTORER
Waregem...
Berger?
Har du glömt nåt?
-Bob? -Ledsen att jag ringer så sent.
Du kan åka hem. Attacken har ingen koppling till Bouman.
-Är du säker? -Ja. Hundra procent.
Vem låg bakom då?
Det är det vi försöker ta reda på.
Men du behöver inte oroa dig längre.
Och barnen? Hur är det med dem?
Vad tror du? Inte bra.
De är rädda och har många frågor.
Jag är ledsen, Liesbeth.
Kan du komma hit
och förklara för dem? Lugna dem.
Jag tittar förbi senare när ni är hemma.
Jag måste ta hand om nåt först.
Okej, meddela mig då.
Pilla inte på det, du gör det värre. Sluta. Ignorera klådan.
Så. Okej.
Öronpropparna är här, ifall musiken blir för hög.
Dröm sött.
Jag vill också ha en tatuering med ditt namn.
Jaså? Vad sött.
När du blir stor, för tatueringar är inte för barn.
-Det är inte rättvist. -Nej. Det är mycket som inte är rättvist.
Lägg dig bekvämt.
-Den här är finast. -Ja, gillar du den?
Med blommorna?
Gillade min pappa också den?
Jag hade inte den tatueringen när jag var med din pappa, så...
Sov gott, raring.
-Är det här okej? -Ja.
Ja? Vi ses imorgon.
Hej då.
Okej.
Kära människor!
Mina damer och herrar...
...låt oss lyssna på "Dixie" tillsammans.
BERGER LOGISTIK JORDBRUKSMASKINER
DEFCOM-ANSTÄLLD HÄKTAD FÖR VAPENHANDEL
Mina damer och herrar, ett skott när jag ger order.
Barn, håll för öronen.
Dra pistol!
Sikta.
Paddlar.
Ladda.
Sikta lågt.
Undan!
Skjut!
Sikta.
Sikta lågt.
Skjut!
Sikta lågt!
Skjut!
Lägg undan pistolen.
Lediga.
Mina damer och herrar, tack för "Dixie".
Shotar!
Inte framför folk.
Här. Sista, jag ska fylla på dem!
-Hej, Nick. -Bob.
Kim...
Inre blödning.
De kunde inte rädda henne.
-Laurent, kan du duka? -Visst.
Och ta av hatten.
Jag vill inte att du har den på inomhus.
-Jean-Pierre? -Ja, mamma?
Middagen är nästan klar.
Sen när säljer du till Ratko?
-Va? -Den låg på hans uppfart.
Än sen? Var det så den nederländska kvinnan hittade oss?
Den var registrerad på El Dorado förut.
Men det är väl bra? Om det är det enda hon fick veta?
Det är en slump. Hon kollade inte upp oss.
-Slump? -Ja.
Din traktor ledde henne till en gård som ägs av brodern till en vapenhandlare.
Tror du inte de lägger ihop ett och ett?
Ta det lugnt. De kan inte bevisa nåt.
På grund av dig fick vi ta en stor risk.
Vi var tvungna att döda nån. Det kan dra uppmärksamhet till oss.
Här är köttfärslimpan. Kom och sätt er vid bordet.
Jag tror att det är han.
-Gentlemän. -Nick. Och det är Bob.
Patrick Diericks. Det här är Bas. Bas, det här är Nick och Bob.
Kan du säga hej? Inte? Gå och lek.
-Jag har inte mycket tid på mig. -Har du sett nyheterna på sistone?
-Kim de Rooij. -Ja, Nick berättade för mig.
Jag beklagar förlusten. Upptäckte hon nåt?
Här. Jean-Pierre och Laurent Berger.
De är vapenhandlare. Från Ukraina via Belgien till resten av världen.
Ingen domare skulle lägga tid och resurser på ett fall om vapenhandel.
Vi vet. Därför kontaktade jag dig.
Du känner killarna. Övertyga dem om att det är viktigt.
Det kanske låter hårt, men ingen bryr sig om döda människor i Mellanöstern.
-Det är ingen prioritet för domstolen. -De där männen dödade Kim.
Missförstå mig inte, det som hände din kollega är hemskt.
Men du måste se det från min sida.
Varför skulle jag hjälpa dig med en personlig hämnd?
För att det är din biljett till Interpol.
Det här handlar om mer än två flamländska jordbrukare som säljer några kalasjnikov.
Här.
"Vatten för framtiden." En NGO.
De gräver vattenbrunnar i utvecklingsländer.
I Kongo, Libyen, Mali och Chad.
De använder NGO som en täckmantel.
Jean-Pierre var involverad i nästan alla konflikter på nittiotalet.
Och Laurent Berger tillhandahåller vapnen.
Han äger ett exportföretag som har kopplingar till den ukrainska armén.
-Varför har de inte blivit avslöjade än? -De är extremt bra.
Utan Kim hade vi aldrig hittat de här killarna.
Vad är planen?
Infiltratörer.
Och att avslöja dem där de känner sig säkra. På deras gård.
-Tack för att du kom. -Visst.
Ville du fråga mig nåt?
En av infiltratörerna som burade in mig, har blivit skjuten i Bryssel.
Hon hette Kim de Rooij.
Jag vill att du söker upp henne...
...och tar reda på var den andra är.
Peter.
Det är killen som dödade John.
Okej. För John.
I NÄSTA AVSNITT
Ja. Låt oss släcka törsten.
Du har aldrig gjort nåt sånt här. Det är personligt.
Från och med nu bestämmer jag och du ska lyssna på mig.
Lille cowboy.
Såna flickor...
-Vad jobbar du med? -Jag kan inte prata om det.
Mamma kanske går på det, men inte jag.
Du kommer inte mellan bröderna Berger.
Undertexter: Annika Vasiliadou